Київська Академія

Київська Академія - назва Академії усіх мистецтв і наук, пов'язана з Києвом, назва Києва як духовного і творчого осередку (Свята Троєщина), як школи життя і творчості для людей, жителів і гостей Києва різних епох.

Перші згадки про Київську Академію як про офіційну установу стосуються епохи великого князя руського Ярослава Мудрого, який заснував у Києві вищий навчальний заклад по типу академії у Царгороді.

В епоху Татарщини і по ній Київська Академія "ховалася по церквах і монастирях".

В 17 ст. при київському митрополиті Петру Могилі і гетьману Петру Сагайдачному Київська Академія як офіційно зареєстрована освітня установа поновила свою роботу, в Києві відродився потужний освітній і культурний осередок, який почав готувати богословів, філософів, науковців і викладачів.

У 18 ст. Київська Академія зіграла визначну роль у розвитку суспільства Гетьманщини. В кінці 18 ст. Київська Академія була закрита царською владою.

У 19 ст. виникає Київський Університет імені святого Володимира - прямий спадкоємець Київської Академії  18 ст. Поряд з цим, окремо в Києві функціонує богословська Київська Академія, відкриваються інші навчальні заклади, такі як наприклад Київський Політехнічний Інститут.

У 20 ст. після утворення Української Республіки, в т.ч. у складі Країни Рад Київський Університет отримує ім'я Тараса Григоровича Шевченка, виникають Українська Академія Наук, Академія Мистецтв, багато нових навчальних учбових закладів.

У 1930х-1940х рр. у Києві навчається заслужений український педагог і довгожитель Яків Павлович Бублик (1905-1999).

У 1940х-1950х рр. у Києві навчається український педагог Іван Михайлович Гончаренко (1923-2009), рідний дядько видатного українського художника і філософа Ф.К.Тетянича (1942-2007) відомого як дивак Фрипулья і блаженний Феодосій Київський.

У 1960х в Києві починає навчатись, жити і працювати видатний український художник і філософ Ф.К.Тетянич (1942-2007), відомий зокрема власним поглядом на життя і творчість, на віру в Бога тощо, який прославляв Свого Вчителя і Академіка Академії Святої Троєщини, Всесвіту Божого, Наставника, Заступника і Утішителя в образі Федора Фрипулья, Дядька Федося і Дивака Фрипулья з Києва.

В кінці 20 ст. на вулицях Києва популяризацією свого світогляду заснованого на понятті Безмежжя займається український художник і філософ Ф.К.Тетянич (1942-2007) у творчості якого Київська Академія має назву Академія Дивотворчості тощо. В честь нього Київська Академія як Школа Життя і Творчості пов'язана з Києвом отримує неофіційну назву Академія Фрипульї або Академія Дядька Федося.